Minä kuolin illalla 21. syyskuuta, 1945.
Kuinka likainen!
Varo!
Hyi! -Onko hän kuollut?
Amerikkalaiset tulevat pian. Siivotaan roskasakki pois.
Äiti!
Mikä päivä tänään on?
Setsuko...
Ja taas.
Mikä tämä on? -Sama se. Heitä se pois.
Tämäkin kuolee pian. Sen näkee silmistä.
TULIKÄRPÄSTEN HAUTA
Ilmahyökkäys!
Sakamaki! -Satoja pommikoneita!
Paloaseman väestönsuoja on turvallisin.
Taasko meitä pommitetaan?
Liian kuuma. -Ole reipas tyttö. Kärsivällisyyttä.
Menen väestönsuojaan.
Tulkaa niin pian kuin voitte.
Setsuko, tottele veljeäsi.
Mene jo, äiti! -Hyvä on.
Onko lääkkeesi mukana? -Kyllä on.
Minä en tykkää väestönsuojasta. -Jäätkö mieluummin pommien alle?
Nukkeni!
Ne tulevat!
Isoveli!
Alas!
Isoveli!
Eläköön keisari!
Älä pelkää. Olemme turvassa.
Missä äiti on? -Väestönsuojassa.
Se kestää 250 kilon osuman. Älä sinä huoli.
Hän tulee mäntyjen luo. Kohtaamme hänet siellä.
Lepää vielä vähän.
Oletko kunnossa, Setsuko? -Toinen kenkä hävisi.
Ostan sinulle paremmat.
On minullakin rahaa.
Avaa se.
Oletpa rikas, Setsuko.
Pommien jälkeinen musta sade.
Kaikki talot ovat palaneet maan tasalle.
Katso. Tuolla oli kaupungintalo. Kävimme kerran syömässä siellä.
Onko talomme poissa?
Siltä näyttää. -Mitä me nyt teemme?
Isä hakee meidät.
Äiti!
Kotini on palanut ja kaikki entinen sen mukana.
Nyt aloitamme alusta.
Te sentään selvisitte.
Kaksi pommia osui. Niin paljon ruumiita.
Emme mahtaneet mitään.
Ei. -Hän ei ole etsimämme.
Minulla on pissahätä.
Kaminokon, Kaminishin ja Ichirizukan henkiin jääneet!
Tulkaa koululle turvaan ja saamaan hoitoa.
Mikä sinun on? -Silmiin sattuu.
Pestään ne koululla. -Missä äiti on?
Varmaankin koululla. Lähdetään.
Seita.
Seita, oletko nähnyt äitiäsi?
Hän on haavoittunut.
Annas kun katson.
Se varmaan pelotti.
Veljesi pitää mennä. Odota minun kanssani.
Seita, etsimme sinua. Onko kaikki hyvin?
Missä äiti on? -Tätä tietä.
Tämä kuuluu äidillesi.
Tätä tietä.
Vihdoinkin hän nukkuu.
Hänen pitäisi päästä sairaalaan, mutta niitä tuskin enää on.
Kaisei-sairaala Nishinomiyassa on jäljellä.
Äidillä on sydänvika. Onko teillä lääkettä?
Minä kysyn.
Tulen pian.
Äiti...
Näitkö hänet?
Otan osaa.
Janottaa.
Voinko auttaa teitä?
Saitteko osuutenne?
Haen ne.
Laitan sormuksen kukkaroosi. Älä hukkaa sitä.
Äiti ei voi hyvin. Kyllä hän toipuu.
Missä hän on? -Nishinomiyan sairaalassa.
Jäämme koululle yöksi. Huomenna menemme tädin luo Nishinomiyaan.
Yövymme yläkerrassa. Tulkaa tekin.
Tulemme vähän ajan päästä. -Nähdään sitten, Setsuko.
Haluatko syödä? -Haluan äidin luo.
Huomenna. Nyt on myöhä.
Katso mitä osaan!
Älä katso ruumiita. -Tämä hirvittävä kuumuus.
Tarvitsemme rekan.
Missä pikkusiskosi on? -Lähetin hänet tätimme luokse.
Täti varmaan huolehtii meistä. -Hyvä niin.
Minulla on paljon työtä. Onnea matkaan.
Äiti! Missä äiti on? Onko hän vielä sairas?
Kyllä, hän haavoittui. -Tervetuloa.
Miten äitinne voi sairaalassa?
Laivasto lähetti tavaranne tänne.
Huoneenne on valmis. -Kiitos.
Eikö äiti tarvitse enää sormusta?
Antoiko hän sen minulle?
Se on tärkeä. Pane se talteen.
Äiti...
Tapaamme äidin kun hän voi paremmin.
On jo myöhä. Käy nukkumaan.
Silliä, kuivattua tonnikalaa, kuivattua perunaa, munia ja luumuja.
Ja voita!
Vielä sitä hyvää ruokaa löytyy. Kyllä laivaston perheillä kelpaa.
Kävitkö sairaalassa, Seita?
Haluan puhua äitisi kanssa. Lähden sinne Setsukon kanssa.
Voiko hän huonommin? -Hän kuoli jo koulussa.
Onko hän kuollut?
Miksi et heti kertonut? Älä salaa minulta sellaista.
Setsuko ei saa tietää.
Hän siis kuoli...
Kauheaa. Sinun täytyy kirjoittaa isällesi.
Isoveli! Sain häneltä uudet kengät.
Kivaa, Setsuko. -Tervetuloa kotiin.
Teillähän menee hyvin. -Kiitos paljon.
Mikä tuo ääni on? -Sammakoita vain. Älä pelkää.
Tulikärpänen!
Ota se.
Se liiskaantui. -Se haisee pahalle.
Rutistit liian lujaa.
Onpa paljon tulikärpäsiä!
Setsuko, silmät kiinni ja suu auki. -Miksi?
Näet pian. Suu auki.
Karkki!
Melkein nielaisin sen.
Täällä ollaan. -Miksi teillä kesti?
Kiitittekö tätiä? -Kyllä.
Se näytti hyvältä...
Seita, eikö olisi aika harkita kouluun menoa?
Terästehdas tuhoutui, töitä ei enää ole.
Koulukin paloi. Ei ole paikkaa mihin menisi.
Kirjoita isällesi. -Kirjoitin laivaston toimistoon.
Koska? -Kun tulimme tänne. Kymmenen päivää sitten.
Onpa outoa... Kyllä sinun olisi jo pitänyt saada vastaus.
Laita sakset paikoilleen kun olet valmis, Setsuko.
Miten sodassa käy? -Pian olemme hävinneet.
Meidän täytyy tehdä palaneiden tehtaidenkin työ.
Ratkaiseva isku tulee pian.
Siksi meillä varmaan ruoka vain hupenee.
Kaikilla on vaikeaa, ei vain sotilailla.
Sinäkin työskentelet maan puolesta.
Syö kunnolla jotta vahvistut.
Joko taas?
Ovatko he orpoja? Voi parkoja, noin nuorella iällä.
Kutittaako sinua? -On niin kuuma. Vihaan väestönsuojaa.
Koeta kestää. Olen luonasi.
Mennäänkö rannalle? -Joo, mennään!
Kaikki kasvattavat vihanneksia.
Mitä he tekevät?
He keräävät suolaa merivedestä. Kaikki ruoka on säännöstelty.
Vaatteet pois, Setsuko.
Se voi olla vähän kylmää. -Lopeta, minä jäädyn!
Eikö olekin mukavaa pestä hiki pois?
Tosi iso amme.
Varo!
Odota!
Nips naps, nips naps.
Täällä nukkuu joku.
Ei siinä ole mitään katsottavaa.
Mennään uimaan kun tulee lämpimämpää.
Uimisesta tulee nälkä.
Seita, Setsuko, tulkaa...
Teillä on varmaan kova nälkä. Kylmää limsaakin on.
Äiti, jouduitko odottamaan kauan? Onpa ihanaa nähdä sinut!
Miten sinulla on mennyt. -Oikein hyvin. Kaikki ovat mukavia.
Minulla on nälkä.
Mennään kotiin ennen ilmahyökkäystä.
Minua väsyttää. Kanna minut.
Ne tulevat!
Et tarvitse enää äitisi kimonoa. Voisimmeko vaihtaa sen riisiin?
Minä vaihdoin omani. Raha ei nyt auta.
Vaihdamme sen 15 kiloon riisiä. -15 kiloon?
Seita, tarvitset paljon ravintoa jotta sinusta tulee vahva sotilas.
Kokonaista 15 kiloa? -Äitisi olisi tehnyt samoin.
Minä hoidan asian.
Ei! -Olitkos sinä hereillä?
Se on äidin kimono!
Päästä irti, Setsuko!
Setsuko!
Onpa hyvää riisiä.
Setsuko, saamme tänään valkoista riisiä.
Tämän saatte te.
Valkoista riisiä, Setsuko!
Serkkusi työskentelevät myöhään eivätkä pääse tälle juhla-aterialle.
Valkoinen riisi on tosi hyvää.
Lisää! -Tästä saat.
Tänä iltana söit hyvin, Setsuko. -Se on hyvää!
Mitä nyt? -Minä en tykkää puurosta.
Ovatko tuomani luumut loppu?
Söimme ne jo kauan sitten.
Tässä on lounaasi. -Kiitos paljon.
Ole ahkera töissä.
Hei sitten. -Ole kunnolla.
Lounaaksi on riisipalloja, joten koeta kestää.
Ei, te saatte tyytyä silloinkin puuroon.
Miksi te laiskottelijat saisitte samaa ruokaa kuin työssäkäyvät?
Olet tarpeeksi vanha ymmärtämään että meidän täytyy tehdä yhteistyötä.
Sinä haluat valkoista riisiä, mutta sinun on ensin ansaittava se.
Älkää valittako, olette te saaneet valkoista riisiä.
Sehän oli meidän riisiä. -Meinaatko että huijasin teitä?
Onpa röyhkeää. Minä joka huolehdin kahdesta orvosta.
Laittakaa tästä lähtien itse ruokanne.
Sitten ette voi valittaa.
Seita, onhan teillä sukulaisia Tokiossakin?
Äitisi sukua. Mikset kirjoita heille?
Täällä voi koska tahansa jäädä pommien alle.
En tiedä osoitetta.
Kiiruhdetaan kotiin. -Niin, isä odottaa.
Sammakot kurnuttavat, ja me menemme kotiin
Anteeksi että kesti. Sain odottaa kauan.
Mikä sinun on? -Minulla on nälkä. Ja jano.
Ota karkki.
Äidin tilillä oli 7 000 jeniä.
7 000 voimme asua kahdestaan. Älä murehdi.
Kirjoitan isälle että Setsuko odottaa.
Teillä oli onnea. Nykyään ei ole helppo löytää hiilipannua.
Meillä ei ole enää paljon myytävää, varsinkaan metalliesineitä.
Otamme tuon kamman. Onko teillä sateenvarjoja?
Odottakaas vähän.
Sade, sade, sada taas alas
Veljeni tulee vastaan sateenvarjon kanssa
Enkö olekin hyvä? -Vartioi tulta.
Mikä heidän on? -He haluavat nyt pärjätä yksin.
Kuinka liikuttavaa. Lisää ruokaa, kiitos.
Äiti, kovistelitko heitä taas?
Eivät pyydä edes anteeksi, vaan menevät ja ostavat hiilipannun.
Kiitos ruoasta.
Sinulla ei ole pöytätapoja, isoveli.
Sinun ei tarvitse istua nätisti.
Riisiä kahdelle. -Siinä kaikki?
Seuraava annos tulee heinäkuussa.
Anna minä.
Onko se makeaa?
Se maistuu monelle. -Rypäleitä, mansikoita, melonia ja minttua.
Siinä on kaikkia makuja. Juo pois vain.
Join kaiken.
He menivät nukkumaan siivoamatta.
Itsekeskeisiä kakaroita... Täysin avuttomia.
Joko taas. -Äiti!
Seita, serkkusi tekevät työtä maan hyväksi.
Tyttö ei saa häiritä heitä.
Kukaan ei kuitenkaan nuku kunnolla ilmahyökkäysten takia.
Keskusdivisioona ilmoittaa.
Suuri joukko vihollisen pommikoneita lähestyy.
Seita, menetkö taas piiloon. Olet tarpeeksi iso torjumaan tulta.
Haluan kotiin. En tädin luo.
Kotimme paloi.
Karppiviirit liehuvat talojen kattoja korkeammalla
Suuri karppi on isä...
Lopettakaa!
Olemme sodassa. Minua syytetään teidän käytöksestänne.
Olette oikeita loisia. Pakenette heti ilmahyökkäyksen tullen.
Tuollaisten pelkurien pitäisi asua luolassa.
Kuule. Kuka haluaisi asua täällä?
Täällä ei käy kukaan ja tukipilarit kestävät. Olemme omissa oloissamme.
Tuleeko tästä kotimme?
Olemme vaivanneet teitä liian kauan. Me muutamme.
Muutatte? Minne? -Emme ole vielä päättäneet.
Olkaa varovaisia. Hei sitten, Setsuko.
Tästä tulee keittiö.
Tässä on eteinen.
Mihin vessa tulee?
Mihin vain.
Kiitos lainasta. -Jättäkää se siihen vain.
Voisitteko myydä meille enemmän olkia ja ruokaa?
Hyvä on, mutta sitä ei ole paljon.
Tulee vesi kielelle. -Minulla on nälkä.
Voimme syödä myös niitä. -Sammakoita?
Ovat kuulemma hyviä.
Setsuko, mene hyttysverkon alle.
Mitä nyt? -Unohdin hammasharjani.
Jätä tämä ilta väliin.
Hyttyset pistävät sinua. Mene verkon alle.
Siellä on pimeää.
Minulla on pissahätä. Onko sinullakin?
Kamikazelentäjä. -Se näyttää tulikärpäseltä.
Niin tosiaan. Otetaanko kiinni tulikärpäsiä?
Sisään siitä.
Näin kasvosi. -Ja minä sinun.
Hiussolki.
Nyt pidetään valonäytös.
Ennen syntymääsi minä näin laivaston paraatin.
Paraatin? -Isä seisoi risteilijä Mayan kannella.
Keisarillinen laivasto.
Puolustuksessa ja hyökkäyksessä, mustaa rautaa
Kelluvat linnoitukset, meidän toivomme
Viholliskone!
Missähän isä nyt sotii?
Älä rutista.
Mitä sinä kaivat? -Hautaa.
Äiti on jo haudassa, eikö olekin?
Täti sanoi että äiti on kuollut ja makaa haudassa.
Käydään joskus hänen luonaan.
Muistatko hautauspaikan? Olimme siellä kerran.
Äiti on siellä... ison kamferipuun alla.
Miksi tulikärpäset kuolevat niin pian?
Mitäs tämä on? Täällä asuu joku.
Joku koditon kai. -Se voi olla joku hirveä ukko.
Täällä on keinu. -Onko täällä lapsia?
Hauta! Nanmaida, nanmaida.
Mitä jos ne ovat oikeita.
Siinä lukee "Setsuko". -Katsokaa, kuivattuja sammakoita.
Syövätkö he sellaista?
Tätäkö he syövät?
Pelkkiä soijapapuja. Roskaruokaa.
Kummitus!
Vaihdoin kaikki äidin vaatteet riisiin, mutta nyt se on loppu.
Jos voisitte myydä vähän ruokaa...
En pyydä vaatteita enkä rahaa.
Olen viljelijä, mutta minulla on vain omiin tarpeisiini.
Eikö teillä ole muita sukulaisia? -En tiedä mistä löydän heidät.
Palatkaa sitten tätinne luo.
Ilman ruoka-annoksia ei pysy hengissä.
Pyydä häneltä anteeksi.
Kiitos kuitenkin. Kysyn muualta.
Olet merisotilaan poika. Ole vahva.
Saako näitä ottaa?
Voi ei!
Syö papuja tai mitä vain. Syö kun- nolla ja sinusta tulee iso ja vahva.
Isoveli.
Mahani on ihan kummallinen.
Onko sinun kylmä?
Mahani oli löysällä.
Senkin roisto!
Anteeksi! Olkaa armelias!
Siskoni on sairas, hänen täytyy syödä! -Valehtelija!
Varkaus on vakava rikos.
Senkin kakara! -Odota!
Katsokaa! Hän varastaa jopa pikku perunoita.
Sinäkö täällä olet varastellut vihanneksia?
Isoveli!
Rukoilen anteeksiantoa. En tee sitä enää toiste.
Kerro se poliisille.
Mentiin! -Siskollani on vain minut.
Ymmärrän. Minä huolehdin tästä. Sinä voit mennä kotiin.
Mutta... -Hän on saanut tarpeeksi selkäänsä.
Väkivaltaa alaikäistä kohtaan... Kimppuun käyminen...
Saatte vastata siitä.
Fukuita pommitettiin tänä iltana.
Tulkaa sisään juomaan vettä.
Setsuko...
Isoveli!
Isoveli?
Jos sinuun sattuu, sinun täytyy mennä lääkärille piikille.
Setsuko!
Isoveli, pakko päästä vessaan.
Voitko pidätellä vähän vielä? Hyppää selkään.
Isoveljeni lähti vuorelle...
Setsuko, laitoin ruokaa.
Kurpitsa on tosi hyvää. Se maistuu vähän kuin youkan.
Minä en tykkää youkanista.
On sinulla jutut. Jollet syö niin isä suuttuu minulle.
Autan sinua syömään.
Ole nyt reipas. Kun olet parempi, voimme mennä rannalle.
Nyt saat hyvää ruokaa, Setsuko.
Isoveli?
Muisto äidistäsi?
Tämä rääsy? Älä tuhlaa aikaani!
Setsuko!
Isoveli... Vettä...
Hengitä sisään... ja ulos.
Hänellä on ollut monta päivää ripuli. Hänellä on myös kuumetta.
Häntä sattuu kun pesen hänet merivedessä.
Hän on aliravittu. Siksi hänellä on ripuli. -Seuraava!
Eikö siihen ole lääkettä? -Ei piikkejä.
Ettekö voi tehdä mitään? Rukoilen teitä.
Ei ole lääkettä. Hän tarvitsee vain ravintoa.
Ravintoa? -Ja mikäs teitä vaivaa?
Mistä löydän ravintoa?
Kauhea nälkä... Mitä haluaisit syödä?
Tempuraa, paistettua kalaa ja hyytelöä.
Ei muuta? -Jäätelöä. Ja...
Haluan toisen karkin. -Karkin... Hyvä on.
Nostan kaikki rahat.
Minä en tarvitse mitään. Pysy luonani, isoveli.
Älä mene pois. Älä jätä minua.
Älä huoli, Setsuko.
Ostan lopuilla rahoilla ravitsevaa ruokaa.
Sitten en mene minnekään. Jään luoksesi.
Lupaan sen.
3 000 jeniä, olkaa hyvä. -Taifuuni on tulossa tänne.
Olemme jo antautuneet. Miten se voisi meitä auttaa?
Hävisimmekö me sodan?
Etkö tiedä mitään?
Onko totta että Japani hävisi sodan?
Kyllä, me antauduimme ehdoitta.
Mitä laivastolle tapahtui? -Makaa meren pohjassa.
Onko isänikin alus uponnut? Siksikö en saanut vastausta?
Mistä minä tietäisin?
Kauhukakara.
Ne pirulaiset!
Kauhea nälkä...
Isä...
isä on kuollut.
Isä on kuollut...
Isä...
Setsuko, anteeksi että kesti näin kauan. Laitan riisipuuroa.
Ylös...
Alas...
Ja paikoillaan...
Ostin herkkuja. Munia.
Ja sitten vielä...
Setsuko, mitä sinä imet?
Se on kivi eikä karkki!
Toin parempaa ruokaa. Sellaista mistä pidät.
Ole hyvä, isoveli.
Mikä se on, Setsuko?
Riisipallo. Ota toinenkin.
Ole hyvä ja syö.
Etkö halua? -Setsuko...
Katso, vesimeloni. En varastanut sitä.
Ota vesimelonia.
Hyvää.
Odotas vain, laitan riisipuuroa munilla.
Laitan melonin tähän.
Kiitos paljon, isoveli.
Setsuko ei enää koskaan avannut silmiään.
Tässä on puuhiiliä tuhkaukseen.
Lapsen kyllä saa tuhkata temppelissä.
Riisu ruumis ja sytytä se soijapavunvarsilla.
Kaunis päivä tänään.
Kaikki on kuin ennen. -Oma koti kullan kallis.
Kaipasin gramofonia!
Rakas, vanha maisema.
Tule, mennään kotiin.
Aamulla laitoin Setsukon luut karkkipurkkiin ja lähdin vuorelta.
En koskaan palannut luolaan.
Isoveli!
On myöhä. Aika mennä nukkumaan.